איך מקבעים את השינוי ביחס לנשים בהיי-טק?
על מנת לחזק את השינוי, יש חשיבות עצומה להעצמת נשית הדדית - כך עולה מחלקו השני של הרב שיח בנושא, שנערך בבית אנשים ומחשבים
![נשים בהיי-טק יכולות לעזור לעצמן - על ידי כך שתסייענה זו לזו. צילום: BigStock](https://www.pc.co.il/wp-content/uploads/2018/09/bigstock-Female-Executive-At-Work-1120055600-600x416.jpg)
התחושה היא שיש ניצנים של שינוי ביחס לנשים בעולם ההיי-טק וייצוגן בהשוואה לגברים – כך עלה מרב שיח שנערך באחרונה בנושא בבית אנשים ומחשבים. בחלקו השני של המפגש, שאותו הנחה יהודה קונפורטס, העורך הראשי של הקבוצה, עלה שכדי שהניצנים הללו יפרחו או, אם לקחת דימוי נוסף מעולם הטבע, העץ של השינוי יכה שורשים, יש צורך בהעצמה נשית וסיוע הדדי שלהן זו לזו – בעולם ההיי-טק ובכלל.
"אני וחברותיי לרב שיח אמנם נשים עם DNA מאוד חזק, אבל לא כולן כאלה ולכן אין עדיין מספיק נשים בהיי-טק. צריך לתת להן צ'אנס וסיוע, כי הן פחות מאמינות בעצמן", אמרה שמעונה נווה, סמנכ"לית מערכות מידע ודיגיטל בקבוצת לובינסקי.
לדבריה, "דור השיער האפור צריך לסייע לדור החדש וליצור העצמה נשית. חשוב למצוא את אותן נשים בתפקידים הראשונים שלהן ולעודד אותן להאמין בעצמן. להיכנס למקום של שיח אחר, שבו לא רק אומרים 'אני בעד אפליה מתקנת', אלא שאם המועמדת טובה ולא מאמינה בעצמה או מחפשת תירוצים – לעזור לה".
היא הוסיפה כי "יש תחושה שמשום מה, נשים חוששות להיות הסמכות שבאה וחותמת. הן אומרות לעצמן, למשל: 'אני אעשה את הפרויקט, אבל לא אחתום על התקציב' למשל, והתפקיד שלנו הוא לא לאפשר להן לוותר לעצמן".
"אנחנו ממקסמות את הבלונד והחיוך"
נווה מכהנת מזה כשלוש שנים וחצי בתפקידה הנוכחי. היא הייתה בין הראשונות שסיימו בתיכון אורט סינגאלובסקי בתל אביב בגרות מלאה במחשבים ומשם המשיכה לממר"ם. לאחר מכן שימשה בתפקידי מפתח בחימשית ובפלאפון. בהמשך היא הצטרפה לקצנשטיין אדלר, שלימים הפכה לקבוצת אלקטרה, שם עבדה כ-10 שנים.
![שמעונה נווה, סמנכ"לית מערכות מידע ודיגיטל בקבוצת לובינסקי. צילום: יניב פאר](https://pc.co.il/wp-content/uploads/2018/09/shimona600.jpg)
שמעונה נווה, סמנכ"לית מערכות מידע ודיגיטל בקבוצת לובינסקי. צילום: יניב פאר
"הרבה פעמים באתי והייתי בלונדינית חמודה לחמש דקות, אבל צריך ליצור מצב של עבודה מאוד מקצועית. אנחנו ממקסמות את הבלונד והחיוך וזה בסדר גמור, אבל אנחנו לא פראייריות וכשצריך 'לתת ביס' – ניתן ביס לא פחות מקצועי מהגברים", ציינה נווה.
בשונה מהדעה הרווחת, היא משוכנעת כי קמפיין MeToo# פספס את המטרה העיקרית במאבק למניעת הטרדות מיניות. לדבריה, "המטרה היא לא לטפל באחורה אלא בקדימה וזה פוספס בקמפיין, כי הוא התמודד עם האחורה. השאלה החשובה היא מה יקרה מחר בבוקר לי, לה או לבת שלי, ומה אותה אישה תעשה כשזה (ההטרדה המינית – ר"כ) יקרה. צריך ללמד את הנשים לא לקפוא כמו נחש כשזה קורה".
"לטעת בנשים את האמונה שהן מובילות"
דוברת נוספת ברב שיח הייתה איריס נחשוני, סמנכ"לית מערכות מידע באורמת זה כשנה וחצי. גם היא משוכנעת שיש לחזק נשים על מנת לקדמן בעולם ההיי-טק ובכלל. "לפעמים צריך לטעת בנשים את האמונה שהן מובילות כך שיאמינו בעצמן וידעו שהן יכולות ממש להוביל", אמרה,
נחשוני, שתחילה חשבה על קריירה בהוראה, החלה את דרכה כסטודנטית למדעי המחשב בניו-יורק. בהמשך חזרה ארצה ועברה הכשרה מטעם משרד העבודה לתכנת 400S. לאורך השנים היא שימשה בתפקידי מפתח בחברות לירז, עפרון, AIG, שופרסל ומי עדן.
"בכל תפקיד שהייתי מועמדת אליו וניהלתי משא ומתן הרגשתי שגבר קיבל יותר ממני. רמזו לי: 'זה שהיה לפנייך קיבל יותר בשכר'. יש לי תמיד תחושה שכאילו מראש מורידים לנו שליש, מתוך מחשבה ש-'היא תתפשר, תגיד יהיה בסדר' וכדומה", אמרה.
"בכל יום ארוחת ערב עם ילד אחר"
לדברי נחשוני, קימת חשיבות רבה לכך שנשים יפעלו ממקום של שלמות וללא ייסורי מצפון על השקעתן בקריירה לצד ניהול משפחה. "לי נפל האסימון בנושא הזה כשעבדתי במי עדן. באותה התקופה, בכל חודש נסעתי לשבוע ונעדרתי מהבית בתקופה שהבנות שלי היו מגיל שנתיים עד גיל 10. חזרתי בכל פעם עם מתנות, אבל הבת שלי אמרה לי שהיא לא רוצה מתנות אלא אותי וזה היה נורא קשה", סיפרה.
![איריס נחשוני, סמנכ"לית מערכות מידע באורמת. צילום: יניב פאר](https://pc.co.il/wp-content/uploads/2018/09/iris600.jpg)
איריס נחשוני, סמנכ"לית מערכות מידע באורמת. צילום: יניב פאר
"באחת מנסיעות העבודה שלי לקליפורניה פגשתי מישהי מסין ושאלתי אותה על הילדים שלה. היא סיפרה שיש לה ארבעה ילדים ושתי מטפלות – אחת לכל שני ילדים, וציינה שהיא חוזרת מהעבודה לשעה פעם ביום בערב. בכל יום היא קבעה עם ילד אחר ארוחת ערב. בנוסף, בעלה היה איש מכירות וטייל בעולם. שאלתי אותה איך היא חיה עם זה והיא ענתה שהילדים שלה צריכים להבין שרמת החיים שבה הם חיים לא מגיעה משום מקום אלא מעבודה קשה. פה נפל לי האסימון. כאן הבנתי שאין מקום לייסורי המצפון וכשאני שלמה עם עצמי, זה מקרין גם על הילדים".
נחשוני סיפרה עוד שלדעתה, "נשים מפחדות להתלונן על הטרדות מיניות כי הן חוששות שיצאו המפסידות העיקריות מהתלונה. עדיין לא הוכח אחרת. נתקלתי באישה שהוטרדה ופחדה אפילו לספר לבעלה על כך שמנהל דחף לה לשון לפה. היא כעסה על עצמה שהיא קפאה במקום וחששה. להבדיל, בעלי הוא מנהל וכיום הוא לא סוגר את הדלת אם הוא בשיחה לבד עם עובדת".
תגובות
(0)